NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Aiemmin...
Rakastan sinua, Jocasta MacKenzie.
Maailma saattaa muuttua,
mutta tunteeni eivät ikinä muutu.
On saatava viesti Murtaghille.
Jos voin varoittaa häntä, ehkä hän saa miehensä vetäytymään.
Välitän viestin Murtaghille.
Ette voi voittaa. Te ette voita.
Historia on kirjoitettu.
Sittenhän minä taistelen.
Kuulut miliisiin.
Tulin varoittamaan Tryonista.
Olet petturi.
Vapautin sinut valastasi.
En pettäisi äitisi luottamusta -
kenenkään pyynnöstä.
Murtagh?
Roger?
Bree...
OXFORDIN YLIOPISTO, 1969
Tämä ei ole kuolemanvakavaa.
Hieman punakynää vain.
Vai onko se, herra Jones?
Anteeksi kuinka?
Onko se kuolemanvakavaa?
Ei uskoakseni.
Minä vain pohdin,
mitä tarkoitatte kirjoittaessanne,
että joku oli viimein valmis hautaamaan sotakirveen?
Tiedämme sen tarkoittavan rauhanelettä,
mutta osaatteko kertoa,
miksi kukaan vaivautuisi hautaamaan kirveen?
Ehkä teidän on paras lähteä.
Ellei teillä ole viimeisiä sanoja ennen lähtöänne.
"Tulin, näin, voitin."
En hae aivan tuota, herra Morgan.
Eivätkä nuo olleet Caesarin viimeiset sanat,
vaikka hän koki kurjan lopun.
Jääkää, herra Jones.
Halusin nähdä, oletteko samaa mieltä.
Kysymys on elämästä ja kuolemasta.
Esseenne kuuluisista viimeisistä sanoista eivät ole mieleenpainuvia.
Halusin teidän pohtivan sanottujen asioiden tarkoitusperiä.
Ja kenties -
mahdollisia omia viimeisiä sanojanne.
Mitä merkitystä sillä on?
Opiskelemme historiaa, emme luovaa kirjoittamista.
Ihmiset elävät ja kuolevat sanojensa mukaan.
Ne muovaavat ajatuksiamme ja tekojamme.
Usein ne määrittävät meidät.
Kuin luodit, joita ei laukaisun jälkeen voi perua.
Sanoilla on vaikutus, joten valitkaa ne viisaasti.
Antakaa niille painoarvoa.
Eläkää niiden arvoista elämää.
Etenkin viimeiset sananne jäävät elämään.
Mitä omat viimeiset sananne ovat?
"Viimeinen toiveeni on,
että opiskelijani jäsentelevät väitteensä -
ja perustelevat kantansa selvällä käsialalla. Aamen."
Ei, ihan oikeasti.
Sanoisin...
"Nimeni jääköön unholaan,
kunhan rakastamani ihmiset -
muistavat sanani ja tekoni."
Siinä kaikki tältä päivältä.
Nähdään ensi viikolla.
Tulit ajoissa.
Halusin nähdä sinut työn touhussa.
Jos haluat nähdä Suuren junaryöstön,
meidän on mentävä.
Sopiiko sinulle varmasti, että katsomme mykkäelokuvia?
Ethän tee sitä vain mielikseni? - Teen minä.
Sinäkin kestit luennon riippusilloista,
joten se on vain reilua.
Olisivatko ne tosiaan viimeiset sanasi?
Laula minulle laulu
Tytöstä joka lähti
Sano voisinko se tyttö
Olla minä?
Ilo sydämessä
Hän purjehti pois
Yli meren
Skyen saarelle
Aaltoja ja tuulta
Saaria ja meriä
Sateen ja auringon vuoria
Se mikä oli hyvää
Se mikä oli kaunista
Se mikä olin minä
On poissa
Laula minulle laulu
Tytöstä joka lähti
Sano voisinko se tyttö
Olla minä?
Ilo sydämessä
Hän purjehti pois
Yli meren
Skyen saarelle
"LASKEKAA HÄNET ALAS."
"HÄN HENGITTÄÄ!"
"HENGITYSTIET ON AVATTAVA."
"KUULETKO SINÄ, ROGER? BRIANNA TÄSSÄ."
"OLET HENGISSÄ. KAIKKI ON HYVIN."
KOLME KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Kaikki näyttää hyvältä. Kurkkusi paranee hienosti.
Arpi on haalistunut.
Miltä sinusta tuntuu?
Yrittäisit puhua, Roger.
Se kuulostaa aluksi käheältä, mutta se on normaalia.
Ehkä voisit edes kuiskata.
Hyvä on.
Opetan sitten Jemille amerikanenglantia,
en brittienglantia.
70 % kommunikaatiosta on sanatonta.
Kuka kaipaa sanoja?
Teeskennellään olevamme mykkäelokuvassa,
jollaisia katselimme Oxfordissa ja Kenmore Squarella.
Lordi John toi kirjoja ja lahjoja.
Tulisitko tervehtimään häntä?
Hyvä on. Tulen mukaan.
Joka tapauksessa pelkuri.
"TÄSSÄ ON YKSI, EVERSTI. NAPPASIMME HÄNET JOEN LÄHELTÄ."
"LAITTAKAA HÄNET MUIDEN VANKIEN JOUKKOON."
"MITÄ TEEMME HEILLE, ARVON KUVERNÖÖRI?"
"VALITKAA KOLME."
"HIRTTÄKÄÄ JA JÄTTÄKÄÄ ESIMERKIKSI."
"HERRA TEIDÄT ARMAHTAKOON."
Yliopistossa kämppikselläni Gaylella -
oli poikaystävä, joka lähti Vietnamiin.
En tuntenut häntä hyvin, mutta...
Kävin Gaylen mukana katsomassa häntä tämän palattua.
Näin miehen ensimmäistä kertaa, kun paluusta oli jo vuosi.
En tiedä, mitä odotin,
mutta hän oli kuin zombi.
Silmät olivat elottomat.
Gaylen mielestä hän tuijotti tyhjään.
Häneen osui kranaatinsirpaleita, mutta vammat eivät olleet vakavia.
Sitä kutsutaan sotaneuroosiksi.
Traumaksi.
On kulunut kuukausia.
Roger on fyysisesti kunnossa.
Ehkä hänellä on sotaneuroosi.
Sen täytyy olla henkistä, psykologista.
Hän tuntuu hukkuvan hiljaisuuteen.
Hänkin tuijottaa tyhjään.
Pelkään hänen olevan hukassa.
Vaikka hän olisikin,
luota siihen, että löydät hänet.
Laulut on luriteltu
Naurut naurettu ja suudelmat suudeltu
Lähde rauhassa
Jätä meidät suremaan
Huokaillen ja nyyhkien
Jokainen vihreä laakso
Kaikki metsän kukat
Kuihtuvat pois
Ajattelin, että voisin teettää hänelle hautakiven.
Se ei ehkä ole sopivaa.
Murtagh ja minä emme olleet aviopari.
Minäkään en ollut hänen poikansa,
mutta se ei lievennä surua -
tai helpota sen tuomaa taakkaa.
Hän oli yhtä itsepäinen kuin isäsi.
Kunpa hän olisi jäänyt rinnallesi.
Hän jäikin.
Hän piti minulle ja äidilleni antamansa valan.
Hän oli ennen kaikkea uskollinen.
Siitä ei voi moittia.
Vaununne odottavat, rouva.
Kiitäthän vielä Clairea puolestani?
Kyllä.
Näkemiin, täti.
Valitsisimme sanat tarkasti, jos tietäisimme viimeiset hyvästimme.
"Pyydän anteeksi vävyllenne koituneita vammoja.
Se oli hyvin valitettava virhe."
Kuvernööri Tryon lahjoittaa Rogerille 5 000 eekkeriä takamailta.
Mitä? Miksi?
Hyvitykseksi.
Ehkä hän yrittää ostaa anteeksiannon.
Mitä teemme 5 000 eekkerillä?
Se ei hyvitä tapahtunutta, mutta maatilkku on arvokas.
Tryon pitäköön maansa. Haluan vain mieheni takaisin.
"PETOLLISISTA RIKOKSISTANNE..."
"TEIDÄT HIRTETÄÄN KUOLIAIKSI."
Minä toin jotain.
Se sai minut aina tuntemaan,
että taivaiden viisaus on käsissäni.
Astrolabi on monin tavoin kuva universumista.
Sen avulla voi paikantaa sijaintinsa -
niin maalla kuin merellä.
Se kertoo myös ajan.
Jotta löydämme paikkamme maailmasta.
Kenties voimme aloittaa pienestä.
Aloitetaan kellonajasta.
Jos aurinko on tuolla,
se tarkoittaa...
17.30.
17.35.
Kaikkeen ei kai ole vastausta.
Ei niin.
Toisinaan on oltava kärsivällinen.
Kiitos, John.
Hyvä, että olet löytänyt muuta ajateltavaa.
Viime kuut ovat olleet vaikeita.
Onko suruun lääkettä sinun ajassasi?
Voivatko näkymättömät pikkupetosi nakertaa sen pois?
Valitettavasti eivät.
Sille tuskin keksitään parannusta.
Vain aika auttaa.
Sanotaan, että aika parantaa haavat.
Huhuu?
Hei. - Mitä Roger touhuaa?
Hän tekee portaita ullakolle.
Voisikohan hän pitää tauon?
Toimme ruoantähteitä.
Ehkä saan houkuteltua hänet uuden harrastuksen parista.
Ole varovainen, a chuisle.
A chuisle?
Sitä en olekaan kuullut. - Se tarkoittaa vertani.
Eikö se olekaan m'fhuil?
Se on haavasta tulevaa verta.
A chuislella viitataan lapseen.
Sukulaislapseen.
Herttaista.
Ruoka on valmista.
Älä!
Kultaseni.
Jamie.
Roger.
Roger, sinä puhuit.
Voitko sanoa jotain muuta?
Sattuuko se? Voisitko yrittää?
Yritä vuokseni.
Kultaseni, kultaseni Kultaseni, Clementine
Sut pysyvästi menetimme
Oon pahoillani, Clementine
Luolassa, kanjonissa
Kaivoslouhoksella siis
Surmansa sai kaivosmies Ja tyttärensä Clementine
Kultaseni, kultaseni Kultaseni, Clementine
Sut pysyvästi menetimme
Oon pahoillani, Clementine
Tyttö kevyt kuin keijukainen
Jalat suuret oli häl
Sillilaatikoista tehtiin
Clementinen sandaalit
Kultaseni, kultaseni Kultaseni, Clementine
Sut pysyvästi menetimme
Oon pahoillani, Clementine
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi...
Seitsemän, kahdeksan, yhdeksän, kymmenen!
Etsitään vaari. Etsi vaari.
Sinä löysit minut!
Kokeillaanko uudestaan?
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi,
kuusi, seitsemän, kahdeksan, yhdeksän, kymmenen.
Claire, vie Jemmy tupaan.
Heti.
Kristus sentään, se on Ian.
Ian!
Luulimme, ettemme enää näkisi sinua.
Tuleeko kukaan perääsi?
Ei, ellei villisian suku aio kostaa.
Syömme hyvin tänään.
Juhlistaaksemme tätä.
Bree. Roger.
Ihanaa nähdä sinua.
Niin.
Mitäs sanot, poika?
Se on iso.
Se vaati kovasti töitä.
Verta, hikeä ja kyyneliä. Uudisasukkaat auttoivat.
Voin teurastaa villisian,
jos haluatte.
Sinähän vasta tulit.
Etkö halua asettua taloon?
Olette varmasti nälkäisiä.
Joku miehistä tekee sen, tai Marsali.
Näkisitpä hänet veitsen kanssa.
Minä tapoin sen, minä teurastan.
Tietysti. Kuten tahdot.
Tulehan.
Voinko jäädä hetkeksi ulos?
Ole kuin kotonasi.
Mitä tulevaisuuteni tuo tullessaan?
Tätä kutsutaan rakastajaksi.
Kuinka monta lasta on liikaa, Fergus Fraser?
Sitten Roger MacKenzielle.
Hirtetty mies.
Minä möhlin.
Kokeillaan uudestaan.
Aloitetaan alusta.
Mikä hätänä?
Mitä tämä on?
Ei mitään.
Harmitonta hauskanpitoa.
Ne ovat vain kortteja.
Puhu minulle.
En välitä siitä, miltä kuulostat.
Tiedän, että tämä on rankkaa.
Sinun äänesi -
on lahjasi.
Olet silti oma itsesi.
Olet yhä sama mies, jonka nain, ja haluan hänet takaisin.
Ole kiltti.
Ei haittaa, ettet puhu, mutta osallistuisit edes.
Tiedän, että loukkaannuit pahasti -
ja olit hyvin peloissasi.
Minäkin koin jotain hirveää,
jotain synkkää ja rumaa.
Ja halusin vain piiloutua ja kuolla.
Toisinaan minusta tuntuu siltä yhä.
Mutta en tehnyt sitä, enkä tee,
koska mieheni ja poikani tarvitsevat minua.
Taistelin puolestamme!
Ja nyt minä tarvitsen...
Minä tarvitsen sinua.
Jemmy tarvitsee sinua.
Olen ollut kärsivällinen.
Mutta haluan tietää.
Haluan tietää, ettet ole lopullisesti poissa.
Palaatko sinä?
Taisteletko puolestamme?
Tein sinulle mantelimakkaraa.
Sehän on suosikkisi.
Niin on.
Kiitos, Lizzie.
Herra, kiitämme tästä ateriasta.
Ennen kaikkea kiitämme siitä, että toit Ianin kotiin.
Aamen.
Tarinasi on kai melkoinen.
Aloita alusta, kerro ihan kaikki.
Tiedätte jo alun,
ja syömme lopun illalliseksi.
Mitä välissä tapahtui?
Kohtelivatko mohawkit sinua hyvin?
Millaisia he olivat?
He olivat -
hyviä ihmisiä.
Aiotko palata pohjoiseen?
Takaisin mohawkien luo.
En.
Oletteko keskustelleet Tryonin tarjoamasta maasta?
Me harkitsemme sitä.
Jos aiomme pitää maan,
se täytyy mitata ja rekisteröidä.
Roger tuskin pystyy vielä ottamaan siitä vastuuta.
Voisimme lähettää yhden miehistä.
Jos Myers ei olisi kauppamatkalla...
Ehkä Ian suostuu lähtemään mukaan.
Tiedäthän, miten se tehdään?
Autoit merkitsemään rajoja tultuamme Ridgeen.
Auttaisitko serkkuasi?
Siitä olisi apua Rogerille ja meille.
Annetaan hänen harkita sitä.
Valitettavasti vieraskamarit eivät ole vielä valmiita,
mutta voit nukkua keittiön sängyssä.
Kiitos.
Luolassa, kanjonissa
Kaivoslouhoksella siis
Surmansa sai kaivosmies Ja tyttä...
Ian.
Mitä sinä täällä ulkona teet?
En saanut unta.
Oliko sänky epämieluisa?
En ole tottunut sänkyyn enkä suureen taloon.
Totta.
Olemme ikionnellisia paluustasi.
Tunnut olevan poissa tolaltasi.
Et ole oma itsesi.
Mitä mohawkien kanssa tapahtui?
Voit puhua minulle.
En voi kertoa totuutta nyt.
Minulla ei ole siihen sanoja.
Joitakin asioita on salattava.
Sinä ja Clairekin salaatte.
Aivan.
Ymmärrän.
Sydämeni musertuu, kun näen murheesi.
Älä minusta huolehdi.
Siinä tapauksessa -
istun tässä hetken, jos sopii.
Sopii se.
Sattuuko niihin?
Minä loukkasin itseni leikkiessäni.
Nämä eivät ole mustelmia.
Minä halusin ne.
Germain Fraser, mitä sinä touhuat?
Anteeksi. - Ei se haittaa.
Kuin paimentaisin kissoja.
Kahdessa lapsessa on tekemistä. Kolmas on tulossa.
Ehdin hoitaa puutarhan -
ja ommella ja auttaa Clairea leikkauksissa.
Siinä uupuu nopeasti.
Tietysti nautin siitä.
Luoja lainaa lapsia vain hetkeksi.
Jos onni niin suo.
Niinpä kai.
Lapseni ovat onnekkaita saadessaan sisaruksia.
Kuten Murrayn perheessä.
Minulla on vain pikkusisko, Joanie.
Hän ei ollut -
yhtä voimakastahtoinen kuin Janet.
Siskoni oli omapäinen.
Niinpä.
Oikea kiusankappale.
Kadehdin sitä aina hieman.
Minulla oli vain äiti ja sisko seuranani.
Kaipaat varmasti perhettäsi.
Minä kaipaan Joanieta.
Tosin...
Toisinaan minulla on syyllinen olo onnestani täällä.
Tästä perheestä on tullut kotini.
Tunnun kuuluvani tänne.
Onko se kamalaa?
Ei.
Se on hyvä asia.
Vauva potkii.
Hän liittyy pian seuraamme.
Hienoa, että olet täällä, kun hän tulee.
Tule.
Onneksi Ian tulee auttamaan maanmittauksessa.
Haluan antaa jotain ennen lähtöäsi.
Sinullahan oli lentokonelelu, kun olit pieni.
En saanut tutkintoani valmiiksi,
mutta tiedän jotain aerodynamiikasta.
Paperiarkkia ei ole tarkoitettu lentämään,
mutta toisinaan odotuksiin täytyy vastata toisin,
täytyy hioa ja muovata itseään.
Ensimmäisen hääpäivän lahja -
on syystä paperinen.
Kuudenkymmenen vuoden paineen jälkeen se on timantti,
maailman kovin aine.
Haluan, että avioliitostamme tulee vahva.
Minä rakastan sinua, Roger Mac.
Kaksikymmentäneljä.
Ei tarvitse kiittää.
Halusin tulla.
Etkö saanut tämän Briannalta?
Luotatko, etten hajota sitä?
Marsali?
Määräsitkö jollekulle keisoa?
En. Miten niin?
Vain yksi juuri on jäljellä.
Ehkä määräsit sitä migreeniin tai...
En koskisi siihen raskaana.
Niin arvelinkin.
Se on hyvin vaarallista.
MYRKKYKEISO
Viitisen juurta piti olla jäljellä.
Mikä tuo on?
Paperilintuko?
Se lentää, muttei laula.
En ymmärtänyt aina mohawkeja,
joten toisinaan puhuin linnuille,
etten tuntisi oloani yksinäiseksi.
Mietitkö ikinä, miten ne osaavat suunnistaa -
talven tullessa?
Ne tietävät aina reitin.
Ne lähtevät aina yhdessä.
Olisipa meillä yhtä helppoa.
Näitkö sinä unta?
Missä luulitkaan olevasi, olemme yhä täällä.
Luuletko, ettei Roger ehkä halua palata kotiin?
Miten niin?
Vastaanotolta on kadonnut yrttejä,
jotka ovat äärimmäisen myrkyllisiä -
ilman lääkärin annostelua.
Minä pelkään, että hän...
Kun sinulla oli rankkaa vuosia sitten...
En halunnut elää.
Hirttäkää ja jättäkää esimerkiksi.
Petollisista rikoksistanne teidät hirtetään kuoliaiksi.
Herra teidät armahtakoon.
Miksi sinä kaikista ihmisistä estit minua?
Näin, kun katselit kalliolta. Tiedän, mitä ajattelit.
Sinulla on kaikki.
Rakastava vaimo, lapsi.
Muttet halua olla heidän kanssaan.
Kun köysi oli kaulasi ympärillä ja olit kuolemaisillasi,
mitä sinä näit?
Mitä näit pimeydessä?
Mitä sinä näit?
Kerro, mitä sinä näit.
Näin vaimoni kasvot.
Sitten pakokeinoa ei ole.
Jopa kuolleena näkisin hänen kasvonsa.
Mikä hänen nimensä oli?
Ei sillä ole enää väliä.
Onko hän kuollut?
Ei.
Mutta menetin hänet.
Halusin vain kivulle lopun.
Halusin rauhan.
Ties, mihin sielu menee, jos...
Se voisi olla lopullinen ero.
Ei vain hänestä, vaan kaikista rakkaistasi.
Mitä nyt? Palaanko kotiin?
Hyvä sinun on puhua.
Hautasit aseesi, äänesi.
Nyt kehtaat käyttää sitä minua vastaan.
Olet oikeassa.
Hautasin sen.
Mutta nyt tartun siihen ja taistelen.
Pystytkö samaan?
En tiedä.
Kaiva aseesi esiin.
Tule kotiin siihen asti, kunnes tiedät ratkaisun.
Brianna.
Et kai ole nyt itse sanaton?
En.
Minä vain...
Olen ollut peloissani.
Niin minäkin.
Vaikka minä pelastuin,
osa minusta kuoli sinä päivänä.
Tiedän, miltä se tuntuu.
Usko pois.
Kaikki haluavat vanhan Rogerin takaisin,
mutten ole enää sama mies.
Opiskelin historiaa, opetin sitä.
Nyt elän sitä.
Kun näin sen tarot-kortin, ajattelin,
että olen nyt tällainen,
hirtetty mies.
Ehkä se on kohtaloni.
Oma esi-isäni yritti tappaa minut.
Ehkä minun ei kuulu olla olemassa. - Se ei ole totta.
Ehkä ei,
mutta olen muuttunut.
Muistatko, kun kysyit viimeisistä sanoistani?
Muistan.
Luulin tietäväni ne,
mutta tärkeintä olivat viimeisenä näkemäni kasvot.
Sinun kasvosi.
Roger.
Minä laulan sinulle aina.
Kaikesta huolimatta, missä tahansa.
Vaikket olisi kuuntelemassa, eikä ääneni siihen pystyisi,
laulan sinulle aina.
Tekstitys: Irmeli Rapio